Федорчук С.В. 1, Лисенко О.М. 1, Колосова О.В. 1, Халявка Т.О. 1, Романюк В.Л. 2
1Національний університет фізичного виховання і спорту України, Київ
2Рівненський державний гуманітарний університет, Рівне
ЕФЕКТИВНІСТЬ СЕНСОМОТОРНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ТА ФУНКЦІОНАЛЬНИЙ СТАН НЕРВОВО-М’ЯЗОВОГО АПАРАТУ СПОРТСМЕНІВ ВИСОКОЇ КВАЛІФІКАЦІЇ ЗА УМОВ ПСИХОЕМОЦІЙНОГО НАПРУЖЕННЯ
Lanasvet778899@gmail.com
Особливе місце у формуванні надійності і ефективності в спорті належить адаптаційним можливостям спортсмена. Ступінь прояву адаптаційних реакцій на дію зовнішніх подразників є одним з основних критеріїв фізичного і психічного здоров'я спортсмена. Адаптивність визначає здатність спортсмена зберігати необхідну працездатність протягом тривалого інтервалу часу з високою ефективністю та швидкою відновлюваністю, що забезпечує надійність досягнення високих результатів у спорті [Філіппов М., Ільїн В., 2014]. В даному дослідженні була зроблена спроба виділити критерії оцінки потенційних резервів спортсменів шляхом аналізу взаємозв'язків ефективності психічної саморегуляції і адаптивності, рівня існуючого стресу, емоційної стійкості з електронейроміографічними і психофізіологічними характеристиками на прикладі висококваліфікованих спортсменів, які спеціалізувалися в складнокоординаційних видах спорту (а саме – стрибки в воду). У дослідженні брали участь 14 спортсменів високого класу (МС, МСМК, ЗМС) у віці 15-30 років. Для дослідження зорово-моторних реакцій різного ступеня складності, функціональної рухливості і сили нервових процесів спортсменів використовували діагностичний комплекс «Діагност-1» [Макаренко М.В., Лизогуб В.С., Безкопильний О.П., 2014]. Для диференційованої оцінки рівня стресу, емоційного стану респондентів, а також для оцінки ефективності психічної саморегуляції і адаптивності була використана методика вибору кольорів (тест М. Люшера). Електронейроміографічні дослідження проводили на нейродіагностичному комплексі «Nicolet Viking Select» (США – Німеччина).
Виявлено взаємозв'язки ефективності психічної саморегуляції і адаптивності, інтенсивності існуючого стресу, емоційної стійкості з швидкістю проведення нервового імпульсу по руховим волокнам ліктьового нерва і порогом виникнення Н-відповіді. Ефективність психічної саморегуляції і адаптивності у обстежених спортсменів була пов'язана з силою і функціональної рухливістю нервових процесів, точністю реакції на рухомий об'єкт і співвідношенням реакцій випередження/запізнювання. Інтенсивність існуючого стресу асоціювалася з показниками сили нервових процесів, ефективності сенсомоторної діяльності та точності реакції на рухомий об'єкт. Емоційно стійкі спортсмени продемонстрували більш високу ефективність сенсомоторної діяльності.
Ключові слова: ефективність сенсомоторної діяльності, електронейроміографія, спортсмени високої кваліфікації, психоемоційне напруження.